Tidligere på...
Når en omecisk kommandør dør,
spiser barna hans de vitale organene hans og får styrken hans.
Nå er den nevrotiske, ustoppelige datteren hans
sjef for ti tusen omecer.
Under Kindzis ledelse
vil omecene prøve å erobre planeten.
Nå skal Skrekkinnhøstingen vår begynne.
Kom igjen, trollmenn.
Kom og smak på Datak Tarr.
Ingen av disse er Kindzi.
Hun er der ute et sted.
Med flere på vei.
Faren min er død på grunn av deg.
Han er død fordi du myrdet ham.
Hva er det jeg hører?
Vær så snill.
Nei!
Vær så snill.
Jeg ber deg.
Spar barnet,
og du kan ta mitt liv.
Jeg trenger ikke tillatelse til å drepe deg.
Så ta den mest dyrebare gaven jeg har å gi.
Min frie vilje.
Spar barnet,
og jeg vil elske deg som min trollkvinne.
Jeg vil lyde deg.
Jeg vil tjene deg,
glede deg.
Og når jeg ikke lenger er til nytte,
vil min kropp gi deg næring.
Det er et godt tilbud.
Men jeg vil fremdeles drepe barnet.
Nei.
Du har opprørt min kone!
Hvordan lever hun fremdeles?
Vi burde dra. Dra!
Kom igjen, dra! Vi drar!
Kom deg til rulleren.
- Ikke tving... - Gå!
Går det bra?
Det gjør det nå.
Hun drepte Andina.
Og hun... ville ha drept oss,
om... om ikke mor fikk henne til å snakke.
Du reddet Luke.
Jeg gjorde ikke mer... enn en mor ville gjort for sitt barn.
Ikke mer enn Christie gjorde.
Ikke ta av helt.
Du leges godt.
Glem skaden min. Hvorfor er det skyfritt?
Hvorfor kommer det ikke flere?
Vi hadde ikke mat til dem.
Jeg syns vi burde stanse protokollen
til vi fikk tid til å diskutere saken...
som en gruppe.
Aleeas.
Se hva uursu sedolaaz har gjort med familien vår.
Det er bare syv av oss igjen.
Vi må tilbake til skipet.
Be om veiledning.
Jeg er Aleeas,
og jeg vil ikke betviles!
Trenger dere næring for jakten?
Spis dette.
Omecer kan ikke spise omecer.
Nekter du å følge ordre?
Selvfølgelig ikke, Aleeas.
Du ærer oss med denne gaven.
La oss få igjen styrken
så vi kan jakte etter mat i byen.
Jeg vil reaktivere belgene og hente mer av familien vår.
La oss fokusere på det positive først.
De gode nyhetene er at ved å stoppe omecenes mattilførsel,
må de komme ut og jakte.
Men er det gode nyheter når de jakter på oss?
Vel, vi har sakket dem.
Han har rett.
Når omecene først gjenopplives fra belgene er de svake.
Å spise gjør dem sterkere.
Kindzi vil umulig hente ned flere omecer
uten noe å mate dem med.
Eller noen.
Så vi har et midlertidig fortrinn.
Hvordan utnytter vi det best?
Vi sniker oss inn i romskipet og sprenger dem.
Det høres lovende ut.
Hei!
Doktor Yewll jobber med omecene!
Nolan!
- Unna vei! - Ro deg ned.
Yewll er tilbake med oss.
Ja? Er du sikker?
Ja, jeg er sikker! Vi er alle sikre.
Ok.
Ok, det er bra.
Greit, unger. Følg med nå.
Her har vi en enkel oversikt over en omecisk innhøster.
De som border blir meg,
sammen med tre modige frivillige.
Vi skal ta over transportene deres
og havne her, på transportbasen.
Hvorfor vet du så mye om omeciske skip?
Det er mulig jeg har gjort dette før.
Vi skal hit, til kontrollsenteret.
Vi skal koble av arkhjernen
og koble meg på nettverket.
En mann i motorrommet skal manuelt deaktivere sikkerhetsstoppen
og stenge motorens eksosventiler.
Det vil la meg overopphete motorene
og pang, farvel til omecene.
- Er du sikker på at dette virker? - Nei.
Si at vi får det til. Vi skrur av motorene. Og så?
Vi løper og håper at transportene fremdeles virker.
Hvordan vil transportene fungere uten en arkhjerne?
Jeg tar det.
- Det er eneste vei hjem. - Jeg sa jeg tar det.
Dette er vår eneste mulighet.
Dere kan stole på meg,
eller sitte på rumpa og la omecene ta over planeten.
Hva sier dere? Med eller ei?
- Greit. Jeg er vel med. - Jeg og.
- Og meg. - Nei. Ikke snakk om.
T'evgins datter buret meg inne. Hun truet familien min og hjemmet mitt.
Jeg vil ta igjen.
Om ordføreren lar meg.
Et skip fullt av omecer, det kan trengs en voldelig psykopat.
Jeg hjelper med glede.
Jeg er gift med en tosk.
Når kan vi dra?
Jeg trenger 20 minutter.
Ok. Gjør ditt.
Jeg skal snakke til byen.
Defiances folk,
omecene er ikke lenger allierte.
De har snudd mot oss.
De planlegger å spise,
å bli sterke av vårt folks kropper,
å ta Defiance og bruke den som base,
en lanseringsplass for å overta planeten.
Vi kan ikke la det skje.
Om Defiance faller, vil omecene bli for mange,
for sterke for noen på jorden å stoppe.
Vi må stå imot.
Jeg slapp dem inn i byen.
Solgte sjelen vår for å komme gjennom en lang vinter.
Og det er jeg lei for.
Ser du?
Hva ser du?
Han liker å se opp i skyene.
Ja.
Du er god med ham.
Vet du, når dette er over,
og vi er trygge,
kan du... kan du tilbringe mer tid med ham,
om du vil det, da.
Det vil jeg.
Han liker deg.
Jeg liker ham og.
Bra tale.
Forhåpentligvis ikke den siste.
Verdensrommet neste.
Unna, lilla drittsekker!
Skitne dyr.
Løp!
Løp, alle sammen! Løp!
Unna, ellers dør denne.
La ungen gå.
Legg ned kniven din.
Kom igjen, gjør det.
Nei.
Amanda. Nei.
- Amanda! - Nei, Amanda.
Unna!
- Hva skjedde med henne? - Omecer.
Ok. Jeg trenger hjertemonitor, intravenøs væske
og så mye bandasje du finner.
Nå.
Greit, gjør henne klar for plasmaoverføring.
- Ja, frue. - Ligg stille.
- Doktor, hvorfor? - Hør nøye etter.
Du har et hull i magen.
Og om du rører deg, åpner det seg igjen
og blodet renner ut deg som jula.
Så ligg stille.
Hvorfor har du ikke dratt enda?
Omecene jakter på alle i byen,
og jeg har armene fulle med blod, frøken.
Du døde nesten. Doktoren reddet deg, reddet alle disse folkene.
Nei. Ingens liv er viktig nå.
Ingenting er viktig,
kun å nå det skipet og ødelegge det.
Beklager, Nolan, men det er sant.
Dere må dra.
Det er ikke fest uten deg.
Ønsk meg lykke til?
Du trenger ikke hell.
Du kommer tilbake.
Du kommer alltid tilbake.
Og når du gjør det...
- Da tar vi en prat. - Ja.
Amanda, jeg er på rømmen.
Uansett hvordan dette går,
er det snakk om tid før VK kommer
og vil ha hodet mitt på en påle.
Nei, de vil ikke henrette mannen
som reddet dem fra en omecisk invasjon.
- Nei? - Det skal jeg passe på.
Vel, de er så fornuftige,
de folkene fra Sør-Amerika.
Så logiske.
Uansett hva som skjer på skipet, er dette min siste tur.
Det vet jeg, og det er greit.
Du snakker bare tull.
Uten tvil.
Og allikevel, gjennom alt,
er du en optimist.
Det er jeg.
Er hun ok?
Hun er sterk.
Kom. Festen er over.
Tilbake til gatene.
Omecene jakter. Vi vil ikke gi dem lett bytte.
Ok, ikke noe press.
Alak, med meg.
Hva sier du, doktor?
- Er du klar til å fly? - Ikke vits å utsette det.
Hva gjør du?
Noen må ta Amandas plass.
Vel, det blir ikke deg.
En regel.
Hun bruker det som en klubbe.
Ingen rullere, ingen lilla.
Vi er heldige.
Ikke vær kjepphøy.
Mye kan skje på vei til Gamle St. Louis.
Gamle St. Louis?
Skal vi dit?
Ja.
Adgangstunnelen er der.
Kindzi har satt opp base i en gammel undergrunnsstasjon.
Det er en lanseringsplass der. Den tar oss til romskipet.
Ok.
Jeg er på. Vi tar en om gangen.
- Hvem vil dra først? - Jeg tar fronten.
Som om jeg måtte spørre. Jeg håper du hadde en lett lunsj.
Ikke noe tegn på omecene så langt.
De er vel enda i søvnbelgene.
Jeg har tenkt å vekke dem skikkelig.
La oss dra.
Hva er det?
Jorden herfra, den er... vakker.
Vakrere enn jeg trodde.
Nolan, motorrommet er denne veien.
Vi skal opp til kontrollsenteret.
Ses snart, spirrevipp.
Ja.
De har barn her oppe.
Ondskap kommer i alle størrelser.
Dette er et barn.
Som ikke ville nøle med å spise
barnebarnet mitt som du er så glad i.
Hvordan ville det føles?
Skal du inn der?
Jeg har ikke noe valg.
Var det meningen?
Hold kjeft og sett i kabelen. Nakkeporten først.
Da kan jeg snakke med skipet.
Er du sikker?
Ja.
Uautorisert tilgang. Systemrensing.
Nei, jeg hører hjemme her.
Systemrensing!
Jeg... hører til her. Du kan ikke tvinge meg...
Systemrensing!
Ok.
Hva er det?
Ordre fra doktor Yewll.
Hjelper deg sove.
Nei. Ta det ut. Jeg vil ikke sove.
Du har vært gjennom mye.
Det er greit å ta et pust.
Hvorfor er du er?
For å skifte bandasjen din.
Ikke gjør meg noen tjenester.
Du kan ikke jobbe det vekk.
Komme her
og leke Florence Nightingale
gjør ikke opp for noe.
Byen,
våpnene vi mistet,
buen,
betjenten du drepte.
Du frustrerer meg.
Gjør jeg?
Jeg er ukomfortabel med sannheten at...
personen jeg beundrer mest,
kvinnen jeg respekterer mer enn noen,
forakter meg.
Jeg gir alle en sjanse.
Du hadde din.
Du...
inspirerer alle rundt deg til å bli en bedre versjon av seg selv.
Jeg så det med Kenya,
doktor Yewll,
Nolan.
Du har gitt meg ønsket
om å bedre meg selv på samme måte.
Jeg beklager at jeg ikke når opp.
Jeg beklager at jeg ikke kan bli din venn.
Jeg tror ikke det er meg som frustrerer deg.
Du har vel rett.
Jeg beklager.
Ikke gjør det.
Det var ikke du som kuttet meg åpen.
Det er ikke det jeg beklager.
Nolan, hører du meg?
Ja, doktor.
Hvor er du?
Jeg er i kommunikasjonsnettverket, jeg følger bevegelsene dine.
Greit.
Kan du si om jeg på rett vei?
Motorrommet er bak i skipet.
Tre venstre, en høyre og over broen.
Når du er der, må du lukke ventilene.
Doktor!
Fjern ukjent legeme, korridor syv.
Fjern!
- Doktor! -Nei!
Doktor!
Jeg er under angrep her!
Så ignorer ukjent.
- Trenger Nolan hjelp? - Ja...
Her, her, i sekvens.
Doktor!
Fjern ukjent! Fjern!
Deaktiver sikkerhetsdroner.
Systemet finner målet.
Deaktiver sikkerhetsdroner, din dumme shtak.
Takk, doktor.
Skylder deg en.
Skjemt kjøtt.
Hei, drittsekker.
Amanda.
Ok.
En kobling til og jeg kan kontrollere motoren.
Så lenge jeg kan holde det i gang.
Du kommer ikke tilbake fra dette, vel?
Det var det du skjulte.
Dette var alltid en enveis-tur for meg.
Hvorfor sa du det ikke?
Jeg er ikke glad i drama, som deg.
Beklager.
La være.
Det er greit å miste en kunstig person.
Nei.
Du er en ekte person med mye ære og en uendelig sjel.
Bare stikk den i meg, sjømann.
Få det til å telle.
Takk for dette, Meh.
Jeg vil savne deg, kompis.
- Nolan? -Ja.
Jeg er fullt opplastet i arkhjernen.
Jeg har sendt Irisa og Datak tilbake til transportene.
Du må følge etter når du har stengt ventilene.
Gå til panelet.
Å! Ja, ok. Ja, jeg har det. Jeg er her.
Instruksjonene er på skjermen.
De er på omecisk.
Vennligst vent.
Ok, om du ser et langt ord, bare stav det ut.
Ja. Jeg gjør mitt beste.
Å, pokker.
- Hei, Nolan? -Ja?
En omec bak deg.
Hei, vennen.
Jeg vil ikke la deg myrde folket mitt.
Og du får ikke drepe mitt.
Hva gjør du?
Ikke la henne komme nær kontrollene.
Nolan!
Hun prøver å overstyre meg...
å låse meg ned...
Faren din ville ikke dette.
Han var svak. Han hadde mistet veien!
Han så hvor han var på vei,
han likte det ikke og forsøkte å endre seg.
Det er noe jeg sliter med hver dag.
Jeg har sett deg slåss. Du er en født soldat.
Du er ikke bedre enn meg.
Når du har rett,
har du rett.
Doktor!
Hvordan får jeg motorene på igjen?
Doktor?
Jeg er tilkoblet igjen. Kom dere ut.
Skipet er i kritisk tilstand om fem minutter.
- Kom igjen, spirrevipp. - Kindzi?
Død.
Yewll?
Hun kommer ikke.
Ikke jeg heller.
Kom igjen.
Skipet er fullt av intelligente vesener.
- Jeg lar dem ikke dø. - Skipet vil eksplodere.
Jeg må stoppe det.
Omecene er monstre.
Det var du og, en gang.
Jeg også.
Vi reddet hverandre. Vi kan redde omecene.
Doktor!
Kan eksplosjonen stanses?
Du tuller.
Du kan ikke stoppe eksplosjonen.
All energien må dra et sted.
Kan vi ikke sende det ut i verdensrommet?
Ja, men kun ved fremdrift.
Det vil sende oss et tilfeldig sted dypt i verdensrommet.
Vi ville blitt borte. Vi finner aldri veien tilbake til jorden.
Det er det jeg vil, doktor.
Finne et hjem for omecene, langt fra jorden.
Du duller med ungen din. Du vet det?
Jepp.
Et siste eventyr?
Leve eller dø sammen.
Ikke gjør dette, Nolan.
Jeg kommer til å savne deg vanvittig, jentunge.
Jeg er så stolt av deg.
Du har ett liv.
Bruk det bra.
Glad i deg.
Glad i deg, også.
Vi har tre minutter til å tømme.
Du bør forte deg.
Det er en plugg i hodet mitt. Dra den ut.
Tilbake?
Irisa landet nettopp trygt på bakken.
Da drar vi!
Du kan vel ikke noe Johnny Cash?
Om du synger, skyter jeg deg ut av luftlåsen.
Vi skal til Jackson.
Det er seks uker siden faren min forlot jorden.
Alle sier han reddet verden.
De kalte den nye buen etter ham.
Det ville han ledd av om han var her.
Amanda tror han er død.
Men jeg kjenner ham bedre.
Siden han var liten,
drømte han om eventyr i verdensrommet.
Nå er han nok i en intergalaktisk bar...
og havner i slåsskamp
fordi han la an på feil romprinsesse.
Lensmannen.
Trøbbel i NeedWant.
Jeg kommer straks.
Hans andre store ønske var selvfølgelig
å være en god far.
Hvor han enn er,
håper jeg han vet at det også ble sant.